Er der nogen hjemme?
Hvem der end er herinde...
...forsvind, eller jeg myrder dig.
Du får en chance.
Okay.
Jeg ville bare være alene.
Du skulle have ladet mig være alene.
Hvorfor er du her?
Hvad...
Fulgte du efter mig?
Du må ikke være her.
Nej! Nej!
Hvorfor bragte du mig tilbage? Hvorfor gjorde du det?
Jeg ved, du er derinde!
Hvorfor siger du ikke noget?!
Okay. Hvis du ikke vil snakke, så lyt til mig.
Min mor døde, da hun reddede mig.
Hun reddede Nick og alle de andre.
Fordi du førte Mel og Ennis til det sted, vi byggede.
Fordi du løj for os.
Så skød du min bror.
Jeg så ham bløde ihjel.
Og jeg...
Jeg kunne ikke gøre andet end at se ham dø.
Se ham indse, at han skulle dø.
Det gik ikke hurtigt.
Han var bevidst om det og havde smerter. Han vidste, du gjorde det.
Han vidste, at den, han prøvede at redde, dræbte ham.
Måske fik det ham til at føle, at hans liv ikke betød noget.
Jeg kan ikke sende dig derud.
Men hvis du er i dette hus med mig, så myrder jeg dig sikkert.
Jeg ved ikke, om jeg vil myrde dig, men det gør jeg sikkert.
Jeg prøver at være som min mor.
Jeg prøver at tro på det, hun troede på, og gøre det, hun gjorde.
For det er alt, jeg har tilbage af hende.
Det er det eneste, der holder hende i live.
Og hvis jeg... dræber dig...
Jeg lader dig ikke tage det fra mig igen.
Du er et barn, Charlie...
...men du ved, hvad du gjorde.
Og det gør dig ussel.
Du er spild af et menneske.
Værre end noget, der vakler omkring derude og flår mennesker op.
Jeg håber, at du bliver gammel...
...så du må huske, hvad du gjorde.
Hvad du gjorde, hvem du er...
...og at du aldrig nogensinde...
...kan råde bod på det.
Hvorfor dækker du dem ikke til?
Hvorfor siger du ikke noget?
Kendte du de mennesker?
Jeg lagde dem der af en grund.
Kom nedenunder. Tag din frakke med.
Hold den.
Godt.
Næste.
Vi laver for meget larm.
Gå indenfor.
Vi prøver igen senere.
Når der er ophold i stormen.
Når de døde begynder at forsvinde.
Giv mig din frakke.
Jeg prøver at gøre det rigtige.
Når jeg får gang i den, kan jeg tørre den ved ilden.
Giv mig din frakke.
Så kan du gå ovenpå.
Giv mig din frakke.
Giv mig din frakke!
Er det den samme pistol, som du...
Jeg sagde, du ikke kunne være her.
Jeg sagde, jeg ikke ville være tæt på dig.
Kom du her for at dræbe mig?
Er det det? Få ram på mig, før jeg fik ram på dig?
Forventer du, at jeg skal tro på det?
Forsvind. Gå.
Undskyld.
Jeg prøver.
Charlie!
Den var ikke til mig, vel?
Den var til dig.
Alle fortæller mig om alle grundene til at fortsætte.
Men vi ved godt, det ikke hænger sådan sammen.
Der er ingen gode grunde.
Måske havde du fat i det rigtige.
Men det betyder ikke, at jeg lader dig gøre det.
Hvorfor reddede du mig?
Var det, fordi jeg skulle leve med det?
Det, jeg gjorde?
Det ved jeg ikke.
Men ja, du må leve med det.
Du slipper ikke så let.
Hvad troede du, at jeg ville sige?
At jeg reddede dig, fordi jeg ser noget i dig?
Fordi jeg tilgiver det, du gjorde ved min familie?
Det vil jeg ikke sige. Det er ikke sandt.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Du får ikke det, du søger.
Ikke af mig.
Du må leve med det, du har gjort.
Ligesom jeg har gjort. Selv om det, der venter på dig i den anden ende,
er, at være ude på verandaen ligesom dem.
Hvor længe tror du, at stormen vil vare?
Det ved jeg sgu ikke.
Jeg er fra Californien.
Rejs dig op. Vi skal spise.
Boede du tæt på en strand?
Hvad?
Nej.
- Du sagde, at du var fra Californien. - Det er en stor delstat.
Jeg boede...
...tæt nok på.
- Hvordan var det? - Er det vigtigt, Charlie?
Nej.
Du har aldrig været der, vel?
I Californien?
På stranden.
Jeg skulle til Galveston.
Med min mor og far.
Vi havde planlagt det.
Eller det havde de.
Vi skulle tilbringe dagen på stranden,
gå langs strandpromenaden om aftenen,
måske prøve rutsjebanen for enden af molen.
Men så blev alt forandret.
Og...
Vi gik alle glip af ting, Charlie.
Nogle gange når jeg læser...
...kan jeg lide...
...at lukke øjnene og...
...prøve at se, hvad jeg lige har læst.
Men jeg har ikke kunne finde nogle bøger om Galveston.
Sidste gang jeg var på en strand,
var det ligesom alle andre steder.
Fyldt med de døde.
Endnu et sted man flygtede fra.
Få noget søvn.
Charlie?
- Du må ikke være herinde. - Nej.
- Rejs dig op. - Nej!
Måske kommer nogen tilbage efter dem og prøver at finde dem!
Alle, som de betød noget for, er døde.
Det ved du ikke!
Jeg prøver ikke at råde bod på det, jeg gjorde.
Jeg ved, at jeg ikke kan, at jeg er ussel, men jeg gør det her.
Gør, hvad du vil.
Du får det ikke bedre af det.
Blæsten bliver stærkere.
Charlie. Charlie, hør...
Jeg ved, hvad du prøver at gøre. Ingen er borte, før de er borte.
Jeg har også prøvet at tro på det,
men jeg kan ikke, for nogle gange, når man er borte, er man bare borte.
Okay?
De her mennesker er helt sikkert væk.
Billederne vil ikke ændre på det.
Hvorfor går du op i det?
Kælderen.
Kom.
Vi slipper ikke ud, vel?
- Ikke gennem der. - Hvad gør vi?
Dér.
Det er vores udvej.
Charlie, herovre.
Vi må bare vente.
Vi kommer ud.
Jeg vil ikke dø.
Det ved jeg godt.
Jeg vil ikke blive en af dem.
Jeg så mine forældre, efter de forandrede sig.
Jeg troede ikke, det var virkeligt.
Og de kom tilbage.
Sådan der.
Beklager.
Jeg prøver at huske, hvordan de så ud før, men...
Jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke.
Bare jeg havde et billede af dem.
Har du stadig pistolen?
Nej. Nej, jeg... Jeg kan ikke.
- Jeg kan ikke. - Nej, Alicia.
Jeg vil ikke ende som dem!
Jeg vil ikke ende som dem.
- Jeg kan ikke. - Din mor og bror er borte...
- Jeg tog dem fra dig! - Hold op! Nej, jeg gør det ikke!
Vi klarer det ikke.
Vi kommer ud. Vi kommer ud.
- Nej. - Jo.
Nej! Du ved det, så gør det dog.
Bare gør det.
Jeg ved, at du gerne vil.
Jeg kan bare ikke ende ligesom dem.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke. Beklager. Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke, jeg kan ikke.
Jeg...
- Hvad var det? - Noget faldt på døren.
Charlie, skub!
Alicia, se.
Han faldt på døren.
Han reddede os.
Gjorde du det for mig eller dig?
Jeg gjorde det for dem, der kunne komme tilbage.
Jeg fandt det her i huset.
Behold det.
Er du god til at finde ting?
Ja.
Jeg kan se hende i dig.
Selv hvis du ikke kan.
Hun er der.
Jeg lod Morgan være alene i stormen.
Jeg gik væk fra ham.
Jeg gik væk fra dem alle sammen.
Jeg er god til at finde ting.
Luk dine øjne.
Hvorfor?
Jeg tager dig til stranden.
Jeg sagde det ikke før, men det er et af mine yndlingssteder.
Du er i bilen.
Vinduerne er rullet ned.
Du kan mærke luften. Den er blød.
Den dufter salt.
Så ved du, at du er tæt på.
Så hører du bølgerne.
Og du ser stranden.
Du tager dine sko af, og dine fødder rører sandet.
Du kan mærke sandet mellem dine tæer,
når du går ned mod vandet.
Når du først går i, er det koldt.
Men jo længere du bliver i...
...jo mere vil du ikke op.
Og du flyder.
Du ser tilbage på alle menneskene på stranden.
Er du der?
Jeg er i vandet.
Det er rigtig blåt.
Jeg ser tilbage på kysten og...
Og hvad?
Jeg kan se dem.
Min mor og far, jeg kan...
Jeg kan se dem igen.
Strand?
Luciana?
Luci?
Strand?
Alicia!
Vi må finde dem.
- Charlie... - Vi må finde dem og hjælpe dem.
Vi ved ikke, om de er i live.
De er borte.
Charlie.
Det bliver ikke bedre.
Det gør det altså ikke.
Det bliver kun værre.
Men vi bliver ikke for at se, hvor slemme de kan blive.
Kom.